Hallå där, granne. Hur är vinerna?
Bra, tror jag. Jag kan inte hjälpa dig.
Ek, björnbär, gräs, en aning citrus, rostad kokosnöt.
–Bör ha en lång eftersmak. –Kan du säga det efter en sniffning?
–Är du en... –Vinsnobb? Inte "sniffa".
Det är bättre att säga "nosa". Lärde mig av den bäste. Ned James.
Grinig, men även den bäste vintillverkaren.
–Jag jobbade åt honom. Hej, Ned. –Jared.
Ned James. Mike Shepherd har köpt Gary McLeods ställe Coppersfield.
–Trevligt att träffas, Ned. –Är du vintillverkare?
–Jag gillar ett gott merlot. –Varenda idiot kan odla merlot.
En till stadsbo som vill göra vin? Precis vad vi behöver.
Du hade tur. Han har en bra dag.
Mina damer och herrar. Er uppmärksamhet, tack.
Jag har nöjet att presentera Paul Winterson.
Huvuddomare i årets Brokenwood Wine Awards.
–Paul. –Tack.
Tack. Ett till bra år. I synnerhet för de vita.
Några knockouter, några besvikelser. Men en klar vinnare.
Guldmedaljen går till...
–Bright Valleys reserve chardonnay. –Ja! Underbart!
–Han sa inte mitt namn. –Ibland går det inte som man tror.
Mitt vin är alltid bäst.
Ett jäkla skämt! Brokenwoods årliga bluffgala.
–Vad tycker du? Ett bra beslut? –Bright Valley gör genomsnittsvin.
Jag ser fram emot att prova det. Amanda James tid kanske är över.
En bra ursäkt för att smaka mer.
Den döde är Paul Winterson. En vindomare.
–Han? –Känner du honom?
Jag såg honom på galan igår. Han gjorde vissa personer glada.
Andras drömmar gick i kras.
Hej, Paul. Du ser lite rosa ut.
Generad av all uppståndelse?
Han hittades död i vintanken. Det är öppen jäsning.
Den rymmer 2 000 liter råvin. Fest i karet.
–Hur kom han hit? –Bilen är hyrd i hans namn.
Han hittades klockan 06.30 av förmannen, Chris Chambers.
Han anmälde det. Jag tog hans redogörelse.
Utredarna Mike Shepherd och Kristin Sims.
Hej, Chris. Vilken jäkla start på dagen.
–Var stället låst som vanligt? –Ja.
Fanns det nån annan ingång än dörren på sidan?
Nej, säkerheten är tajt. Hans ansikte är...
Uppskakande, vi vet. Du ska få prata med nån.
–Är du vintillverkaren, Chris? –Driftsansvarig.
Amanda James är vintillverkaren.
Amanda.
–Mike Shepherd och Kristin... –Sims. Tack, Chris.
Vilken förlust.
Döden är sån, är jag rädd.
Ja. Nej, jag menade vinet. Allt måste kastas.
Ja. Men man vet aldrig. Merlot? –Pinot noir.
Pinot noir med smak av död vindomare.
Det kan bli en intressant årgång. Var det för tidigt?
–Ett skämt, eller hur? –Smaklöst.
Jag förstår. Kul.
–Var befann du dig igår kväll? –Här, med Paul.
Paul Winterson var alltså här igår kväll. Varför då?
Jag bjöd hit honom, eftersom jag inte vann.
–Inte ens brons? Vad tusan? –Lycka till nästa år, Amanda.
–Nå? –Vinet nådde inte vanliga standarden.
Det gjorde det visst. Det gör det alltid.
Det gjorde inte det. Du hade ett dåligt år. Släpp det.
"Släpp det." Vad betyder det?
Att man går vidare.
Det gjorde jag. Jag gick till Pauls motell.
Du har fel.
–Snälla Amanda. –Vad är det frågan om?
Ditt vin var fördärvat. Berätta det för henne, Erin.
Det är sant, Amanda. Det smakade salt och ruttet.
Jag ville inte säga det inför de andra.
Ruttet? Omöjligt. Min anläggning är toppmodern.
Jag vill att du kommer dit och tittar själv.
De gjorde en inspektion. Klockan var 20.42.
De tryckluftsdrivna pressarna. 50 000 liter med temperaturkontroll.
Samma sak för jäsningstankarna för rödvinerna.
Det här är årgången i tävlingen. Välj en flaska. Vilken ni vill.
Chardonnay jäses inneslutet. Allt är testat.
Inget tappas på flaska om det inte är perfekt.
Wow. Okej. Det här är mycket bra.
–Det är det. –Erkänner ni ert misstag?
Du hade otur, Amanda. Den flaskan var dålig. Punkt slut.
–Vad hände sen? –De gav sig iväg.
–I sin bil? Den som står här ute? –Ja.
Det tyder på att de kom tillbaka. Gjorde de det?
Jag vet inte.
–Vad gjorde du när de hade åkt? –Gick och lade mig, ensam.
Jag kunde inte sova. Paul sa att vinet var ruttet, salt.
Hur är det möjligt? Jag kan inte sova förrän jag vet det.
–Dessutom har nån just dött här. –Ja. Det är tråkigt.
Det finns en sak ni borde se.
Den här spelar in kameraövervakningen.
–Inte särskilt bra. –Jag antar att du inte visste det.
–Rör inget, Amanda. –Jag kan fixa det med lödkolven.
–Låt bli. –Jag tar den här.
–Men den är trasig. –Den är säkert användbar, för oss.
Okej.
Kryddigt. Boysenbär, grapefrukt.
Och en aning matta.
–Hon var inte skakad av att nån dött. –Det är chocken.
Det där var inte chock. Ingen som helst empati.
–Hon förstår inte vad som har hänt. –Det betyder inte att hon gjorde det.
Det skulle ta konceptet dålig förlorare till en ny nivå.
Apropå det, lista de andra förlorarna.
Jag kollar stadshuset och försöker få fram mer av det ruttna vinet.
–Du vill bara provsmaka vinnaren. –Man måste ju veta vad det gäller.
–Vad är det? –De vinerna säljs, för välgörenhet.
Det är en höjdpunkt i Brokenwoods kalender.
Dags att vara en glädjedödare.
–Vi har inte öppnat än. –Tack.
Till välgörenhet. Reglerna är såna.
Hej! Kommissarie Mike Shepherd.
Den ende som tar nåt är jag. Det här ingår i utredningen.
Gäller det Paul? Förfärligt.
–Det kanske inte återlämnas intakt. –Ta det som behövs.
–Jag vill ha en flaska. När? –Det är svårt att säga.
–När vet ni vem som gjorde det? –Dödsfallet har just börjat utredas.
Inte vem som dödade Paul. Vem som fördärvade mitt vin.
På väg ut? Kommissarie Shepherd. Jag har några frågor, om det är okej.
Javisst. Polisassistenten sa... Ursäkta mig.
Jag gör en kopp te.
Mjölk? Bra val. De här sakerna är besvärliga.
Dömde du ihop med Paul ofta?
Ja. Det var flera galor varje år och vi ombads komma tillbaka.
Var ni hos Amanda James igår kväll för att smaka på vinet igen?
Vi hade inget val.
Det är sent och har varit en lång dag, Amanda.
Ni måste komma dit.
–Nu! –Okej.
–Gick allt bra? –Varför tror du det?
Enligt Amanda James var ni eniga. Vinet var bra, hon hade haft otur.
Amanda accepterade inte det.
–Erkänner ni ert misstag? –Du hade otur. Den flaskan var dålig.
–Det var otur att du var domare. –Du har vunnit fem år i rad, Amanda.
Lite ödmjukhet vore inte fel.
–Herregud! Vad gör du? –De är inte värda mer. Tack, Paul.
Var Amanda lättretlig?
Temperamentsfull, tvångsmässig och konstig kan man också säga.
Och sen... Gav ni er iväg?
Vi sa god natt.
Han pratade i telefonen, men jag hörde inte vad han sa.
Senare ringde telefonen. Det väckte mig.
Dörren öppnades och stängdes. Jag hörde honom köra därifrån.
–Hotellets telefon eller mobilen? –Den fasta.
Hans mobil har en fånig signal. Jag sa åt honom att byta.
Jag måste åka tillbaka till staden.
–Måste du återvända till arbetet? –Nej, men...
Så bra för dig. Då kanske du kan stanna ett tag?
Jag måste byta motell. Det här är väldigt svårt.
Självklart. Du ska få hjälp med det.
Kan du komma på nån anledning till att Paul återvände till Amanda?
Nej.
Låt oss prata om förlorandets konst. Chris Chambers.
–Amandas förman. Kände sig kränkt. –Han fann kroppen.
–Dominic Nichol? –En stor förlorare.
Lokal vintillverkare. Har haft det kämpigt länge.
Jag gillar hans vin. Det är alltid extrapris på det.
–För att det är gott eller billigt? –Bra poäng.
–Ned James är inte med här. –Amandas pappa? Han tävlade inte.
–Han var på galan och var missnöjd. –Okej.
–Nåt mer om Winterson? –Från Queenstown.
Respekterad vinkritiker i över 20 år. Två barn. Lyckligt gift.
Hur vet du det? Att han var lyckligt gift.
Han var inte frånskild. Okej, han var gift.
–Nåt mer? –Motellets telefonlistor.
Paul ringde Julian Bright 22.05. Klockan 22.17 ringde nån Paul.
Inkommande nummer framgår inte. Sen igen några timmar senare.
Kommissarie Merlot. Här för att gripa mig?
–Borde jag det? –Vad gör en utredare annars här?
–Nåt jag borde veta, Ned? –Om vintillverkning? Massor.
–Om Paul Wintersons död. –Jag kan inte hjälpa dig med det.
–Vilket är ditt ärende? –Julian Bright. Ni bor nära varandra.
Vi bor där jorden är bra. Inte en granne jag skulle välja.
–Är ni osams? –Hans viner är simpla.
–Dominic Nichol? –Misslyckad.
–Amanda James? –Blanda inte in min dotter.
–Paul hittades död i hennes tank. –Han söp.
Han föll väl när han körde ner trynet som en gris i tråget.
–Var befann du dig igår kväll, Ned? –Här. Jag bor ensam.
–Vad tänker du göra åt det? –Vi ses, Ned.
Vad är det med poliser och merlot?
Din föregångare Gary McLeod planterade merlot i potatisland.
–Vad är potatisland? –Fel jord.
Vad har potatis och merlotdruvor gemensamt?
Ingenting.
Hallå? Är det nån här?
Hej.
–Mike Shepherd, kriminalpolisen. –Rob Visnic. Jag mår lite...
–Har du druckit? –Ja, det har jag.
–Ja, ni vann ju. Gratulerar. –Tack.
–En stor kväll. –Ja. Sen vaknade jag med baksmälla.
Jag fick höra vad som hände Paul Winterson. Fy tusan.
–Hur väl kände du Paul? –Bara genom galorna.
En bra person. Han gillade mitt vin, till slut.
–Vad har du gjort med handen? –Jag skar mig på en trasig flaska.
–Mjölk? –Nej, svart blir bra.
–Det blev en stor kväll, alltså? –Nej, jag skar mig i morse.
Jag var ur slag. Krossat glas.
–En yrkesrisk, gissar jag. –Ja, det kan man säga.
Jag vill prata med Julian Bright. Är han här?
–På sätt och vis. –Tack för alla samtal, e–brev, sms.
Glöm inte Bright Valley Wines guldmedalj.
En gång till. Guldmedaljchardonnay. Det finns i en butik nära er.
Prova det, det är guldmedaljgott. Allra ödmjukast, Julian Bright.
Julian är en helgvinodlare.
Han far till Brokenwood varje fredag.
Hem på söndagen för att vara fräsch till måndagens radioprogram.
–Du köpte Gary McLeods ställe. –Ja, för mina synder.
–Fyra hektar merlot. Hur går det? –Ned James säger att det är fel jord.
Ned James är en föredetting. Inget att bry sig om.
Men om merlot inte fungerar kanske potatis vore nåt.
Igår kväll, vilka var du med?
Jag tog ett glas med Julian. Två. Sen gav han sig iväg.
–När då? –Klockan åtta.
Han åker alltid klockan åtta, till programmet.
Sen festade jag med några ortsbor och några anställda.
–Kan nån ha blivit upprörd av valet? –Inte mer än vanligt.
Ingen vill förlora, men det är bara vin.
Men Dom såg lite deppig ut. Han har haft det kämpigt många år.
Jag beklagar. Det var bra. Hoppas det går bättre nästa år.
Jag har hört det fem år i rad, Paul. Det blir inget nästa år.
Tack. Hoppas handen blir bra.
Vad tror du låg bakom domarnas beslut i år?
Svårt att säga. Jag hade inte ändrat mycket.
Vårt chardonnay är djärvt och gjort för att märkas.
Vi bytte till röd skruvkork. Det kanske var anledningen.
Men domarna ser väl inte flaskan? Det är blindtester och opartiskt.
Sant. En bra poäng. Ett strålande chardonnay helt enkelt.
Det var det säkert.
Rött råvin från hans lungor.
Dödsorsaken är drunkning.
I pinot noir.
För en vinkritiker finns det nog värre sätt att dö.
–Skåran i huvudet, då? –Såren innehåller glassplitter.
Den döde blev slagen med en flaska.
–Dödade det honom inte? –Han kan ha blivit medvetslös.
–Levde han när han sänktes ner? –Troligen.
Reflexmässigt försökte han andas och lungorna fylldes med vin.
–Kan du säga när han dog? –Mellan klockan 22 och 2.
–Mike Shepherd. –Paul Winterson fick ett samtal.
Från Amanda James vingård klockan 01.58.
Jag förstår. Tack.
En fråga. Hur kunde han svara i telefonen medan han dränktes?
Jag ringde inte Paul klockan 01.58.
–Du sa att du inte kunde somna. –Jag ringde inte Paul.
–Vilka har tillgång till telefonen? –Chris.
Chris var hemma med hustrun och barnen.
Wine Awards Society tror inte att nån kan ha mixtrat med vinet.
Systemet är idiotsäkert. Det är ofattbart.
Ett mord har begåtts här, ms James.
Kamerorna sattes ur spel. Inga tecken på att nån bröt sig in.
Ja?
Finns det nåt som du inte har berättat för oss?
–Har ni pratat med Dominic Nichol? –Vi känner till honom.
–Varför borde vi prata med honom? –Han gillar inte mig.
Det är han.
Dominic Nichol!
Mr Nichol! Stanna! Vi är polisen!
–Det går jag inte på! –Jag är kommissarie Shepherd!
Det där är inspektör Sims.
Snygg backtackling, Sims.
Poliser? Vilken lättnad. Jag trodde att ni var några andra.
Vilka då?
Jag har några lån. De är måna om att de betalas.
–Har du inte gjort det? –Jag trodde ni var de.
Lugn. Vi är bara kriminalutredare.
Igår kväll åkte jag hem och dränkte sorgerna med min hustru.
En till missad chans att rädda stället.
Svåra tider?
Släkten har gjort vin i generationer. Jag får traditionen att upphöra.
Vad tycker du om beslutet, att Bright Valley vann guldet?
Jag gläds med Rob Visnic. Han är en av de bästa.
Men Julian Bright tar åt sig äran för det.
–Ägarens privilegium. –Han vet inget om vintillverkning.
Han kanske kan sköta korkmaskinen i bästa fall.
Så tycks det vara numera. En hobby för de rika och berömda.
–Vad tycker du om Amanda James? –Duktig. Den bästa i regionen.
–Hon vann inte. –Det dör hon inte av.
–Inga problem? –Med Amanda? Nej.
Hon tror att du inte gillar henne.
Hon är lite konstig, men jag tycker om henne.
Det blev en dispyt för ett tag sen, men det var bara affärer.
Vilken typ av dispyt?
Mitt vin går inte bra och jag frågade om hon ville köpa mina druvor.
Vad svarade hon?
Hon kallade mina druvor för hemorrojder.
–Ingen affär, förmodar jag. –Jag blev förbannad.
Det är inte hennes fel att det går dåligt för mig.
Hemorrojder. Det gjorde mig lite illamående.
Vill jag äta vindruvor? Nej.
Vad har den kvinnan för problem? Säg inte chock.
Ohövlig, farlig, ett psykfall.
Eller är det att hon är kvinna?
–Hur sa? –Det är en mansdominerad bransch.
Hon har säkert trampat på några håriga tår.
Även dödat en vinkritiker?
Jag hämtar dig i morgon bitti. Vi ska vara i stan mitt på dagen.
Om vi åker lite tidigare hinner jag shoppa skor.
Jag är en kvinna. Det där var ett skämt.
Fyra äktenskap har lärt mig att inte skämta om skor.
Fyra? Jag trodde att det var tre.
De behöver beskäras.
Jag har inte så mycket för mig. Bara några småsaker.
Det vore toppen.
Hur kan det här få nån att vilja döda en annan person?
–Pengar? Det är väl alltid pengar? –Girighet.
Eller åtrå. Jag tror att det handlar om åtrå, och svartsjuka.
Pengar, girighet, åtrå och svartsjuka.
Okej. Det krympte ner det lite grann.
Le! Du är med i "Dolda kameran".
Vad då?
"Dolda kameran", den där tv–serien på 70–talet.
Jag föddes 1989.
Vi hinner med några samtal till. Vad tycker ni om gängproblemet?
Är vi för släpphänta mot kräken som slår till mot samhället?
Ring nu. 0–800 Talk Radio.
Vi slutar med en sorglig sak.
Vi har fått veta att jag, vi, har förlorat en vän.
Paul Winterson, vinkritiker och domare.
Han är snart klar.
Död på ett tragiskt sätt.
Vinpriset gjorde honom så glad. Nu är han så deppig.
Jag tänker på hans familj. Han gjorde mig till en vinnare.
Idag är vi alla förlorare.
Världen förlorade en stor person när Paul Winterson dog.
Allra ödmjukast, Julian Bright. Vi hörs igen i morgon.
–Mike Shepherd. –Och inspektör Sims.
Trevligt att träffas. Stig på.
–Tack, raring. –Fin avslutning.
Jag kan inte fatta det.
Paul var toppen. Smart, och jäkligt anständig.
–Han gjorde dig till en vinnare. –Ja, jag klagar inte.
Men jag skulle hellre dricka ett glas vin med honom.
Är det okej att umgås med domarna?
Det är en liten bransch, Mike. Alla känner alla.
–Nu känner alla mig. Det är socialt. –Bara det sker efter bedömningen.
–Antyder du uppgörelser? –Amanda James tror det.
Verkligen? Det är väl väntat? Hon förlorade.
–Kan du säga var du var när Paul dog? –Visst, det är lätt.
Jag drack ett glas med Rob Visnic. Jag kunde inte festa loss.
Okej, vi drack tre. Men jag gick inte över gränsen.
Jag lämnade Brokenwood klockan 20 för att vara fräsch på måndag morgon.
–Ditt sista samtal med Paul? –Han ringde mig.
Jag var på väg till mitt hem och han ringde för att gratulera mig.
Han hade inte behövt göra det. Det var trevligt av honom.
Det var sån han var. Ursäkta mig.
Säg till om jag kan göra nåt. Jag kan få tag på vittnen och sånt.
Det kanske behövs. Då så.
–Är inte polisen mer högteknologisk? –Jag gillar att köra den.
–Den har kassettbandspelare. –Jag kanske borde ha en i min bil.
Hur lång tid tar det till Brokenwood med den där?
Lagligt 2,5 timmar. För dig då?
En Holden Kingswood handlar mer om färden.
Inte om att komma fram.
–Vi kom hit. –Kommer vi hem?
Ska jag prova Julians och få smak för nåt nyare?
Ingen får köra den utom jag. Jag har slitit för att nå toppen.
–Men åk gärna med på en tur. –Nån annan gång.
Jag är i Brokenwood under helgen. Säg till om det är nåt.
Mike Shepherd.
Ja. Ta det lugnt.
Jag kan vara där om tre timmar.
Okej.
Erin Formby. Hon har en sak att bekänna.
–Hej, Erin. –Tack för att du kom hit.
–Hittade du ett annat motell? –Ja, jag fick hjälp.
–Bra. Men du vill hellre prata här. –Det är bara det att...
Ska jag göra det lättare för dig?
Du älskade Paul. Du var förälskad i honom.
–Ville du säga det? –Hur visste du...?
Separata motellrum för att hålla skenet uppe för hans familjs skull.
Men inte för separata. Det fanns en dörr mellan dem.
Det var därför du ville flytta. Hustrun var på väg från Queenstown.
–Jag vill slippa allt det där. –Pauls hustru har redan anlänt.
Jag är på väg till henne.
Måste du...? Är du tvungen att...?
Nej.
–Vad var det du ville berätta, Erin? –Vi grälade.
Du sa "Vi sa god natt", men menade "Vi grälade och han gav sig iväg".
"Det var sista gången jag såg honom."
Vad grälade ni om?
Jag ville vara nåt mer än nån som han reste runt med.
–Att han skulle lämna sin hustru? –Vi pratade om det.
–Vad sa han? –Ingenting.
Det var det som var så frustrerande. Han var så distraherad.
–Av vad då? –Jag vet inte. Det gjorde mig arg.
Han var trött och ville prata om det nästa dag.
Det skulle inte ske. Han gick till sitt rum.
Sov du ofta ensam när ni var ute och reste?
Aldrig.
Vi hittade det här vid hans säng.
Säger de numren dig nåt?
Nej.
–En lugn dag på kontoret? –Research.
En artikel om Amanda James.
Hon verkar så stel, men marknadsför sitt vin sexigt. Motsägelsefull.
Erin Formby och Paul Winterson nakna i ett kar med vin vore mer rätt.
Varför då? Var det bekännelsen?
Men hon behövde en terapeut, inte en polis.
Med din meritlista kunde du säkert ge henne goda råd. Nåt mer?
–De grälade. –Ett förälskat par gör så.
Han var distraherad. Hon visste inte varför.
Förmodligen av grälet. Män gör så för att slippa ämnet.
Grundkursen i mäns omognad.
–Mike? –Vad då? Ursäkta, jag...
Mrs Winterson?
Hon får stöd. Jag hämtar henne till ditt rum.
–Du tänker väl inte...? –Berätta om Erin? Nej.
–Jag borde kanske ställa frågorna? –Bra idé. Jag är så distraherad.
Jag var på sjukhuset med min dotter. Hon hade fått en astmaattack.
Det hände ofta när Paul var borta. Lagen om alltings jävlighet.
–Reste din make mycket? –Han var en mycket populär domare.
Både stora och små saker, till och med skolinsamlingar.
Han älskade att bli hyllad som en stor auktoritet.
Han reste gärna i hela landet.
Blev han nånsin osams med nån? Kanske missnöjda tävlingsdeltagare?
–Nej. –Fanns det nån han försökte undvika?
Ingen misstänkt korrespondens?
Undrar du om jag läste hans e–post?
Vi letar efter motiv till att vilja att Paul skulle...
Dö?
Megan.
–Säger det här dig nåt? –Det är Pauls handstil.
–Numren? –Han hade säkert nån stor plan.
–Var han en äregirig person? –Ja.
Men?
Han fann aldrig rätt möjlighet att utveckla sina framgångar.
–Hade Paul en livförsäkring? –Vad då?
Nej. Bara en stor vinsamling som jag måste försöka sälja nu.
Vi tar en paus, Megan. Jag hämtar vatten åt dig.
Hur många poliser behövs det för att byta en glödlampa?
–Den har jag aldrig hört. –En. Två för ett glas vatten.
–Ifrågasätter du mina frågor? –Hon vill ha nåt mer direkt.
–Det kan du inte veta. –Manlig intuition.
–Hon har just förlorat sin make. –Hon vill ha svar.
Det är hennes privatliv.
Tack.
–Megan... –Självklart läste jag hans e–post.
Du antyder att Paul hade affärer. Menar du det?
Visst hade han det. Jag är inte dum.
–Jag menade inte... –Vi hade en överenskommelse.
Jag ville inte veta några detaljer, men självklart förstod jag det.
Men man vill ju veta, eller hur?
–Jag hoppas att jag aldrig... –Hamnar i den situationen?
Så är det nog för oss alla.
Jag kände till dem. Allihop.
Dumma lilla Erin som alltid var med.
Och de andra. Den där galna Amanda till exempel.
Amanda James?
–Har jobbet fått dig att börja supa? –Jag har en träff.
Amanda.
–Hej, Amanda. –Hej.
En flaska från tävlingslådan. Det skadar nog inte bevisningen.
–Bra. –Jag har några frågor.
Senare. Jag måste bryta ner molekylstrukturen och hitta felet.
–Du låter som en vetenskapsman. –Det är jag.
–Jag trodde att det var en konstform. –Du låter som pappa.
Vintillverkning handlar om processningen.
Hur väl man klarar processen avgör hur bra det blir.
Den enda konsten är etiketten.
Vill du smaka och hjälpa mig analysera det?
Jag är ingen vetenskapsman, men vet vad jag gillar.
Ett bra vin ska se lika bra ut som det smakar.
Det låter lite konstnärligt.
Jag vill ha mina viner i klart glas så att färgen och klarheten syns.
–Rött har väl mörkt glas för solen... –Det finns inga bevis för det.
Viskositeten är viktig. Hur håller det sig kvar på glaset?
Och näsan. Aromen säger oss...
Kära nån. Det är...
Herregud!
Ja, det luktar ganska illa.
–Hur kunde det bli så dåligt? –Det får du lösa.
–Under tiden, Paul Winterson... –Han är död.
Ja, jag vet det. Men du och Paul hade väl mer ihop än vinbedömning?
–Jag vet inte vad du menar. –Ni hade en kärleksaffär.
Kära nån. Det är... Vad har det med vinet att göra?
–När tog det slut? –Det var inget förhållande.
–Men ni hade väl...? –Jag gillar inte sex.
Men ni älskade med varandra?
Det är ingen svår fråga. Ja eller nej? Jag kollar bakgrunden.
–Jag vill inte ha sex med dig. –Mig?
–Frågar du mig om det? –Nej. Den frågan ställer jag inte.
–Sex hjälper inte. –Okej.
Det gör allt oklart.
Det gör vinet oklart. Vi gillar inte oklart vin.
Många förstår inte Amanda. Hon är annorlunda.
–Annorlunda eller besvärlig? –Det också.
–Men genier är såna. –Kallar du henne geni?
Varför skulle hon annars vinna medalj efter medalj?
–Asperger. –Aspergers syndrom?
Det är den faktorn som gör henne så bra på vin.
Hennes mamma berättade det innan hon dog.
Jag hade just börjat här och Amanda var en utmaning.
Hon är så bra på att göra vin. Resten av hennes liv är kaotiskt.
En temperamentsfull kökschef. Jag är den trevlige hovmästaren.
–Mannen bakom den stora kvinnan? –Ja, i mitt fall.
Enligt ett vittne var hon upprörd här kvällen då Paul blev dödad.
Amanda hade ett stort kontrakt. Det byggde på att hon vann guldet.
Affären sprack utan ett fint märke på flaskorna.
–Varför gjorde hon det i förväg? –Amanda tänker kliniskt.
Hon skulle vinna igen eftersom hennes vin var strålande.
–Det var inte det. –Det är konstigt.
–Det gick inte att dricka det. –Jag kan inte förklara det.
Var du hemma den kvällen med din hustru?
Ja. Jag gömde mig.
–För vem? –Amanda kan vara ganska envis.
Halv två på natten sover de flesta.
–Ringde hon dig klockan halv två? –Om och om igen.
Var det mobilen eller en fast telefon?
Mobilen. Hennes mobil–ID visades.
Jag svarade inte. Även hovmästare behöver få vara lediga.
Tack.
Jag ska bara skruva ner, Kristin.
–Hade Amanda och Paul en affär? –Hon gillar inte sex.
Hur vet du det? Säger kvinnor det till dig ofta?
Ta reda på det du kan om Aspergers syndrom.
–Visst. Varför? –Jag hade fel om chocken. Hej då.
Du skulle ju låta bli min dotter! Hör du det? Annars dödar jag dig!
Aspergers? Aldrig. Det är bara läkarnonsens.
Chris Chambers tror att det är så. Amandas mamma berättade det.
–Ger du dig på henne? Hon är död. –Jag ger mig inte på nån.
Jag utreder Paul Wintersons död.
Om du hotar med att döda folk hamnar du på listan över misstänkta.
Misstänker du Amanda? Hon är bra på vetenskap, inte dum.
Att hon är lite knepig betyder inte att hon dödar såna som Winterson.
Men jag skulle inte klandra henne om hon hade gjort det.
Om du vill veta vem som dödade Paul kan du följa efter mig.
–Ingen etikett. –Jag vet vad den innehåller.
De som får det av mig vet det. Himmelriket i flytande form.
–Kork? –Det är en del av det konstnärliga.
Jag lärde Amanda göra utsökt vin.
Till den gåvan lade hon vetenskap, som alla andra i dagens bransch.
Nu gör hon felfritt vin. Prisbelönt, för stormarknaderna.
Vin utan känsla.
–Är ni konkurrenter nu? –Jag slutade, tål inte branschen.
Jag gör bara vin åt mig själv. Jag har inget att bevisa.
–Du var på galan. –För att bli påmind om det jag hatar.
Hatar är ett starkt ord.
–Din välgång. –Och din.
–Wow. Okej. –Det där är chardonnay, min vän.
–Känner du det? –Jag känner nåt.
Det där är konst, inte vetenskap.
–Borde Amanda ha vunnit? –Självklart.
Hon gör mycket bättre viner än alla som önskar att de vore nåt.
Du hatar branschen, ogillade Paul och tyckte att beslutet var en bluff.
–Är jag överst på din lista? –Övertyga mig om motsatsen.
Winterson utnyttjade min dotter och gjorde henne förvirrad.
Det var skamligt gjort. Winterson var skamlös, inga skrupler.
–Tog alltid för sig. –Vad menar du?
En misslyckad vintillverkare. "Om du inte klarar det, bli lärare."
Han kunde inte göra vin och då blev han domare.
Dödade du honom inte?
Han var en idiot. Jag beklagar inte att han är död.
–Det tolkar jag som ett nej. –Tolka det som du vill.
–Vem dödade Paul? –Ska inte du lista ut det?
–Du sa att jag skulle få veta det. –Om du vill få veta det.
Får att få fram vem som gjorde det måste du förstå vin.
Nu har du fått en lektion. Resten är upp till dig.
Tack. Det där är enastående.
Shepherd. Välkommen till Brokenwood.
–Hej! –Det här är inte en polissak.
–Jag blev utmanad av Ned James. –Ned?
Jag körde förbi och undrar och jag kan få en flaska med vinnarvinet.
–Har du inte domarnas låda? –Jag får inte dricka bevismaterialet.
Bevis på vad då?
Att jag har mycket att lära om konsten att göra vin.
Samma vin. Vi bjuder.
–Snälla. Jag får inte ta emot gåvor. –Ser det inte bra ut?
–Hur är det med handen? –Bättre.
–Ned James hatade Winterson. –Jag vet det. Tack!
Jag lade aspergersakerna på ditt bord.
Pappan kallar det läkarnonsens. Amanda är bara för vetenskaplig.
Det förstör känslan, anser han.
Hon har motiv. Hon förlorade och är en dumpad älskare.
Hon gillar inte sex. Hon kanske är glad att det tog slut.
Hon hade tillfället. Hon ringde Paul därifrån 01.58.
–Nån gjorde det. –Chris var hemma.
Paul hittades död hos henne. Vad mer behöver du, Mike?
Jag behöver vin. Du, då? Det är prisbelönt.
–Är jag i tjänst eller inte? –Båda delarna. När är vi inte det?
Skål!
En aning krusbär. Grapefrukt, torkade fikon.
–Lapsangte. –Du har ingen aning, eller hur?
Avslöjad. Men spelar det nån större roll?
Ned James gjorde det inte.
–Hur vet du det? –Jag frågade honom.
Är det vår nya teknik? Vi frågar, de säger nej och då avför vi dem.
Han förnekade det inte. Alla som är skyldiga gör det.
Tänk om det var sex utan samtycke.
Det finns ingen våldtäktsanmälan.
Amanda var bedrövad efter förlusten, förnedrad.
Hon kanske upplevde att Paul våldtog henne.
–Raseriet, enligt aspergerstudier... –Jag har inte läst det än.
Hon kanske tappade behärskningen och hämnades?
Varför skulle Amanda döda nån–
–och samtidigt förstöra det som är hela hennes värld, vinet?
Det stämmer inte.
Okej. Då tar vi Dominic Nichol.
Gud! Jag är en idiot.
Det finns mycket mer.
Jag är så klumpig.
–En av tio kvar i domarnas låda. –Är det verkligen okej?
Jag fick ta "det som behövs".
–Det där är... –Ursäkta. Jag var usel på netball.
Stopp! Drick inte det där. Ställ ner muggen.
–Varför är jag här? –Vi behöver din expertis.
Måste jag vara expert här?
Det du ska vara expert på får inte flyttas.
Stället får det att kännas som om jag gjort nåt fel.
–Jared. –Inspektör Sims.
Vi dricker vin. Säg Kristin.
Du ville smaka. Nu har du chansen. Två glas från två olika flaskor.
Enligt etiketten och Rob Visnic är det exakt samma vin.
Bright Valleys reserve chardonnay. Provsmaka dem.
–De är inte det minsta lika. –Ett är domarnas, ett från lagret.
–Båda ska vara guldmedaljvinet. –De är radikalt olika.
–Vad tror du? –En domarblandning?
–Vad är det? –Basvinet som sen turboladdas.
Det vässas för domarna.
Ned James kallade det fusk. "Vinet ska vara vinet."
–Förekommer det? –Riskabelt, men det förekommer.
En nöjd kund som vill köpa mer?
Är det tänkbart att ni gjorde en domarblandning?
–Det där är en jäkla anklagelse. –Det där var inget nekande.
–Varför skulle jag göra så? –För att vinna.
Jag gjorde det inte. Sånt förekom, men numera har vinerna en kod.
Black Label reserve eller B block. Specialviner. Julian ville inte det.
–Vad ville han ha? –Ett vin för lyssnarna, hans fans.
De skulle köpa det på stormarknaden.
Det är en garanterad marknad. 3 000 dussin tre gånger om.
–3 000 dussin? –Vår vinkvantitet.
En vinnarblandning är ingen vits om man inget har att sälja.
Jag gjorde på det viset och vi vann rättvist.
Var snäll och provsmaka. Det är från domarnas låda.
–Den är inlåst på stationen. –Visst.
Inte jag. Jag vill höra din åsikt. Du är väl bekant med ert vin?
Självklart.
Jag är en vinnovis. Det här är för svårt för mig.
Man smakar med slutna ögon och lyssnar på mitten av tungan.
Och?
Intressant. Det är nåt i det.
Jag kan inte sätta fingret på det. Jag måste göra jämförelser.
Okej. Hör av dig.
Det är jag. Nåt har gått väldigt fel.
Vi har ett problem.
Amanda James vill träffa dig. Hon är upprörd.
Du måste gripa Rob Visnic. Han fördärvade mitt vin.
Grip honom, genast! Du måste!
Följ med till mitt rum.
Inspektör Sims. Varsågod och sitt, Amanda.
Rob Visnic hade urin i mitt vin.
–Varför tror du det? –Det finns urinsyra och urea i vinet.
Liksom klorid, kreatinin, magnesium och kalcium.
Hur har det annars hamnat där? Han urinerade i mitt vin.
–Är det verkligen möjligt? –Han måste ha gjort det.
–Varför måste det vara Robs urin? –Han tycker inte om mig.
–Det vet du inte. –Rob gillar dig.
Han ville vinna. Genom att pissa i mitt vin!
Berätta hur vinet till domarna väljs ut, Chris.
Visst. Det är en speciell stund.
Vi väljer flaskor slumpvis och stoppar dem i en låda.
Alla flaskor ser likadana ut. Det vi gör är det som ska bedömas.
Amanda körde lådorna till stadshuset och överlämnade dem.
Där bevakas de noggrant.
–Stämmer det, Amanda? –Ja.
Du säger att mellan det att flaskan öppnades och vinet hälldes upp–
–trots noggrann bevakning, kunde Rob på nåt sätt få ner urin i glasen.
–Hur förklarar du det annars? –Och i de förseglade vinflaskorna?
Såna anklagelser är skadliga. Du måste ha bevis för det.
Det har jag, ämnena finns där. Du kan se det själv...
Nu går vi, Amanda. Vi kan prata i bilen. Kom nu.
–Ofattbart. –Tack för er tid.
–Medan du pratade med galningen... –Säg "ms James", Breen.
Medan ni pratade lämnade en man en present.
–Du ska dricka det... –"...med Bright Valleys domarvin."
–Vem lämnade in den? –Han sa bara: "Med slutna ögon."
–Orolig för sarin eller polonium? –Ingen fara.
Hon pekar finger. Skyldiga personer gör så.
Hämta jackan, Sims. Vi har mer drickande att göra.
–Behöver ni hjälp? –Du gillar väl bara billiga saker?
Med två poliser på stationen har jag svårt att slappna av.
Men nu känns det som ett party.
Låt oss börja.
Krusbär och lite kryddigt.
Okej. Kanske mer grapefrukt eller björnbär i det här.
–Vanilj, halm. Stämmer det? –Jag gillar mitten av tungan–saken.
–Svårt att känna skillnad. –Förvirrande.
Ni kan sluta försöka och konstatera det uppenbara.
–Vilket är? –De två vinerna är identiska.
–Rob. –Har du kommit på det?
Det råder enighet om att de två är samma vin.
–Bra gjort. –Kan du förklara det?
Jag bryr mig om vintillverkning. Det är det enda jag gör och kan.
Det var det enda viktiga.
Men det riktigt viktiga är att vi inte vann.
–Ni vann. –Gjorde vi?
–Det där var konstigt. –Problem?
Ett litet tekniskt problem. Jag ringer igen om fem minuter.
–Vem anmälde det? –Det vet vi inte.
Varför då? Gör en undersökning snabbt.
–Jag kan börja när ni är klara. –Följ med, Breen. Jag kommer dit.
Var snäll och ta reda på det.
Är det sant? Är det Rob? Herregud!
Jag pratade med min producent när jag fick samtalet och körde hit.
–Ofattbart. Vad är detta, Shepherd? –Det är för tidigt att svara på det.
–För tidigt? En seriemördare går lös. –Det kanske var en olyckshändelse.
Olyckshändelse? Rob Visnic var en av de bästa. De faller inte i tankar.
Samtalet kom från Amanda James.
–Hittade Amanda honom? –En olyckshändelse?
Okej, hämta henne. Vi ses på stationen.
–Tänker du inte fly idag? –Jag har ingenstans att fly till.
–Vet du vad som hänt Bright Valley? –Borde jag det?
–Rob Visnic hittades död. –Jäklar.
I en öppen jäsningstank. Har du varit här hela dagen?
–Vad är det du frågar? –Om du har varit här hela dagen.
Ja.
Säg till om du ser nåt misstänkt.
–Amanda James körde förbi. –Vi vet att hon var där.
–Julian ödslar inte bort nån tid. –Vad då?
Han behöver en ny tillverkare och ringde Amanda igen.
Han väntade inte ens tills Rob har begravts.
Har Julian bett Amanda arbeta åt honom?
–När då? –Nyligen.
Amanda sa åt honom att försvinna på sitt eget sätt.
Rob gav svar på tal genom att vinna guldet.
Amanda. Ursäkta att jag är sen. Jag pratade med en vintillverkare.
–Vem då? –Dominic Nichol.
Han gillar dig, trots det du sa om hans druvor.
–De ser faktiskt ut som hemorrojder. –Det räcker. Vi har redan den bilden.
Det där behövs inte. Vi ska bara ha en pratstund.
Är det okej, Amanda? Börja.
Amanda, du ringde polisen när du hittade Rob Visnic död.
Men du ville inte säga ditt namn. Varför då?
Jag var chockad och trodde att ni skulle tro att det var jag.
–Som dödade Rob? –Ingen var där. Stället var tomt.
–Vad gjorde du där? –Jag ville prata med Rob.
–Gjorde du det? –Hur då? Han var död.
–Vad ville du prata om? –Varför han lurade mig på guldet.
–Du var arg på grund av det. –Ja.
Har Julian Bright bett dig tillverka hans vin?
–Vem har berättat det? –Dominic Nichol.
–Jag sa nej. –Du nämnde inte det.
Varför är det viktigt? Han kan inget, är inte relevant.
Berätta om hans besök.
Han kom dit två gånger. Första gången sa jag nej.
Sen kom han dit igen på lördagen, dagen före galan.
–Vad vill du? –Prata affärer.
–Jag är inte intresserad. –Att prata skadar inte.
–Han följde med in. –Lämnade du honom på egen hand?
Nej. Jo, en kort stund.
Jag trodde att han spionerade och gömde några papper.
Nej, Julian.
Vad bevisar det? Hon kan ha hittat på det.
–Jag trodde att hon var misstänkt. –Jag vet.
Annars kan vi inte hålla henne kvar.
Vi vill inte det.
Allt måste kastas. En hel tank med finaste merlot.
–Rob hade avskytt det. –Han avskyr nog att han är död mer.
Ja, självklart. Men vin var hans liv.
En sak är märklig. Du sa att Rob var en av de bästa.
–Han var lysande. –Men inte tillräckligt lysande?
Försökte du inte byta ut honom mot Amanda James?
Vi pratade om det en gång.
–Vad sa hon? –Nej. Det var bara affärer.
Rob ville gå vidare. Då måste jag hitta en ersättare.
–Nu har han gått vidare. –Prata inte illa om de döda.
Jag är glad att hon sa nej.
Hon är en plåga. Säg att hon är kvar på stationen.
–Jag pratade just med henne. –Bra.
Klockan är 20. Jag har programmet i morgon.
–Vad pratade du och din producent om? –Vad då?
Du pratade med producenten när du fick samtalet om Rob.
Lyssnarsiffrorna. De presenteras i morgon.
–Varför är det viktigt? –Det är det inte.
Bra. Det känns bra att du har fokus på de viktiga sakerna.
–Får jag gå nu? –Kör försiktigt.
Breen. Allt växte som en snöboll. Vad har vi hittat?
Du vet inget om snö. Åk till Ryssland så lär du dig.
Okej. Ja?
Han drunknade, precis som den förre. Mer pinot noir fördärvat.
–Merlot. –Rödvin är rödvin.
Snö, däremot. Det finns många sorter. Kanske ett hundratal.
Blåmärken upptill på ryggen. Inga brutna ben.
Sannolikt ett trubbigt vapen.
–Andra skador? –Nej.
–Du sa pinot. –Du sa merlot.
Pinot, merlot. Du säger potatis, jag potäter.
Det är en låt.
Glöm det. Kolla om det finns likheter med råvinet i Wintersonfallet.
Nu? Det är sent. Jag är läkare, inte vetenskapsman.
–Inget labb i Brokenwood har öppet. –Jag kan ta med det till staden.
Nej, det behövs inte.
Amanda. Jag behöver hjälp med ett vetenskapligt experiment.
–Varför då? –Det får jag inte säga.
Båda innehåller råvin. Jag behöver veta vilken druvan är.
–Varför då? –Jag är nyfiken på vin.
Varför är de märkta P och R, och inte A och B?
Finns det 15 prover till? A, B, C, D, E, F, G, H, I, J...
Nej, bara de här två. Kan du hjälpa mig?
Klart.
Vägtullar. 22.05, på väg söderut...
Ja, vi hittade dem.
–Vad gör du? –Väntar på att telefonen ska ringa.
–Har du sovit? –Nej.
–Hur vet du att den kommer att ringa? –Jag bara gör det.
–Begripligt, för dig. Inte för andra. –Bara om telefonen ringer.
Kaffe?
–Amanda. –Både P och R är merlot.
–Hur vet du det? –Röda antocyaniner har kartlagts.
Acetatderivaten är 22 procent. Förhållandet kumarin och acetat...
Okej, jag är övertygad. Tack, Amanda. Jag skulle vilja kyssa dig.
–Jag skulle inte gilla det. –Jag vet. Ursäkta.
–Hej då, kommissarie Shepherd. –Tack, Amanda.
–Testar Amanda nåt åt dig? –Råvinet i Winterson och Visnic...
Vänta. Låter du en huvudmisstänkt testa bevismaterialet?
Inte allt. Det fanns ingen annan. Hon vet inget och är inte misstänkt.
Båda proverna är merlot, inte pinot noir.
–Paul hittades i en pinot noir–tank. –Men... Det var inte där han dog.
Winterson drunknade i samma tank som Visnic.
–Jag fann den. –Var på teknikern tills den hittats.
Skicka en kopia med e–post genast. Varje sekund räknas, Breen.
–Hoppas den är där. –Annars framstår nån som en idiot.
–Toppen. –Jag.
–Jag ger mig iväg. –Sms:a genast. Fyllde du i ansökan?
–Det är Shepherd. –En intressant husrannsakan.
–Om 2,5 timmar? Sims hämtar den. –Det här är en stor sak.
–Hur säker är du? –Två lik och en massa bevis.
–Det är indicier. –Inte om jag får en husrannsakan.
Det var allt för idag. Resten av dagen tillhör er.
Jag är Julian Bright. Vi hörs i morgon.
–Vi hade högst lyssnarsiffra igen. –Jag pratade med Sarah. Gratulerar.
Blod, svett och begåvning. Men vi är ett team. Sarah är toppen.
Bra vin. Lämpligt att fira med.
–Kan vi prata mer privat? –Mötesrummet. Jag hämtar glas.
–Ursäkta att jag är sen. –Du har träffat inspektör Sims.
–Jag ska hämta ett glas till. –Det behövs inte.
Okej.
Två flaskor. Jag vet inte vilket du föredrar.
–De är likadana. –Identiska, faktiskt. Men olika.
Men det vet du ju redan.
Vad är det frågan om?
Vi tänker låta dig erkänna morden på Paul Winterson och Rob Visnic.
–Är du galen? –Du kan säga: "Ja, jag gjorde det."
Eller så får jag dig att minnas. Sen säger du: "Ja, jag gjorde det."
Det här är det mest befängda jag nånsin har hört.
Vill du ringa en advokat?
–Jag har inget att dölja. –En dollar varje gång jag hört det...
Men jag vill spela in det. Förtal vill jag ha inspelat.
–Går det bra? –Varsågod.
Men jag varnar er. Jag kanske spelar upp det i radion.
Om ni drar en rövarhistoria och svärtar ner mitt rykte–
–så hänger jag ut er som dumskallar. Vill ni kanske ändra er?
–Vill du vara med i radio? –Jag har alltid velat läsa nyheter.
–Du kommer att vara nyheten, flicka. –Vi får väl se.
–Vill du inte ändra dig? –Nej.
–Julian Bright, Mike Shepherd och... –Kristin Sims.
Det är den 5 maj och de har en historia att berätta.
Det var en gång två poliser som letade på fel plats.
Över till er, ni två clowner.
Slutet.
Det fanns en person som hette Julian Bright.
Han ville vinna Brokenwoods vinguldmedalj så gärna–
–att han bad Amanda James bli hans vintillverkare.
Hej, Amanda! Att prata skadar inte.
–Då lärde han sig dörrkoderna. –Vi kan prata lite till.
Han fick möjlighet att slå ut kamerorna.
Kvällen före galan tog han sig in och stal två lådor vin.
Lådan till domarna och en till med samma vin.
Han hällde över vinet i ett dussin av Bright Valleys flaskor.
Det andra dussinet fördärvade han med urin.
Sen tappade han det på flaska igen.
Han använde sin maskin till att få dit skruvkorkarna.
Båda var röda. En ändring som gjorts av Bright Valley för bluffens skull.
Vi hittade de här i din sopcontainer.
24 stycken, öppnade med mattkniv. Ganska besvärligt, inte sant?
Piss! Mike Shepherd.
De går sönder.
Ja, båda är röda. Men inuti är Amandas skruvkork silverfärgad.
Julians är vit. En liten men tydlig skillnad.
Julian återvände till Amanda James med den fördärvade domarlådan.
Amanda James tog med sig det stinkande vinet till domarna.
Guldmedaljen går till Bright Valleys reserve chardonnay.
Julian Bright vann den guldmedalj han så gärna ville ha–
–genom att använda Amanda James vin. Riktigt smart.
Då var det bara ett otrevligt men harmlöst industrispionage.
Är du klar?
Men Paul Winterson hade tur, eller snarare otur.
Han insåg det.
–Wow. Okej. –Senare ringde han Julian.
–Julian Bright. –Jag vet vad du har gjort.
Han ville träffa ett avtal. Han förtjänade en stor andel.
Jag måste stanna. Jag ringer strax tillbaka.
Hälften av vinsten för att vara tyst.
Ungefär 180 000, räknade han ut. Annars skulle han avslöja det.
Inte bra för en rättrådig person med eget program i radion.
Julian sa att Paul skulle komma till hans vingård för att prata detaljer.
Vägtullarna.
Du passerade söderut klockan 22.05 och sen norrut klockan 22.17.
Under färden till Brokenwood tänkte Julian på hur arg han var.
Winterson... Den lilla uppkomlingen. Utpressningen gjorde Julian arg.
–Jag vann guldet! Ska du ha pengar? –Du vann inte, Julian.
Fel! Vem tror du att du är? Vad har du åstadkommit?
–Jag kan viner. –Hur vågar du anklaga mig?
Julian kunde ha gått till polisen. Utpressning är ett brott. Men nej.
–Jag kan viner. –Du kan inte nånting!
Julian slog Paul med en flaska. En grön flaska.
Beviset är de mörkgröna skärvor som fanns i Pauls huvudskada.
Amanda James föredrar klara flaskor.
När hon väljer färgat tar hon bärnsten eller mediumgrönt.
Julian var rasande och ville lära ynkryggen en läxa.
Stanna kvar där!
Du ska vara kvar där nere!
Stanna kvar där!
Så dränktes Paul Winterson i en tank med merlot.
Det här är ett prov av det vi fann i Pauls lungor.
Merlot, inte pinot noir.
Julian tog ett djupt andetag.
Hur tusan skulle han klara sig ur det här?
–Men då... –Han kunde komma in hos Amanda.
Hon sa nej till dig. Varför inte ge henne skulden?
Inga kameror. Det var perfekt. Han var Amandas problem nu.
Hon var en dålig förlorare. Paul hade varit där.
Hon skulle enkelt bli utpekad som skyldig.
För att förstärka det ringde du till Pauls mobiltelefon.
Smart gjort. Det sinkade oss.
Men det fanns vin i bagageutrymmet efter Pauls indränkta kläder.
Du tog hand om den saken.
Riktigt bra. Alla tittade åt fel håll.
Men precis som lik stannar sanningen inte där nere.
Rob Visnic insåg vad du hade gjort. Han ringde efter radioprogrammet.
Klockan 12.03.
Intressant. Jag lämnade hans kontor 12.02.
Jag hade gett honom anledning att tvivla på vinet.
Han var förfärad och hotade med Wine Growers Association.
För att skämma ut dig och rentvå sitt namn.
Det är inte mitt vin.
Rob var ett hot och du körde dit för att ta hand om honom.
Vinet i Robs lungor är detsamma som i Pauls.
Merlot. Det förändrade det hela.
Du ville inte passera vägtullarna och bli noterad.
Du tog kustvägen, där det inte finns tullar.
Men det finns en fartkamera, och om jag minns rätt...
...kör Julian Bright inte långsamt.
Titta här. Teknik.
En fartkamerabild på din bil. Du har inte fått böterna än.
–Du har 28 dagar på dig att betala. –Nån annan kan ha kört.
–Ja, men jag minns en sak. –Ingen får köra den utom jag.
Det här är dumheter. Indicier. Det håller aldrig i rätten.
Juryer fäller enligt principen "dödad genom tusen hugg".
Visst. Om ni är klara återvänder jag till den verkliga världen.
Inte riktigt. Du har gömt den.
–Vad då? –Telefonen. Folk har massor i dem.
–Du har nog inte raderat det. –Du får inte titta i min telefon.
Därför skaffade vi tillstånd att söka och beslagta.
Där har vi det, under anteckningar. 562265.
Slumpen. Att det är Amandas säkerhetskod är en ren tillfällighet.
Hur vet du att det är hennes kod? Jag har aldrig sagt det.
Du gjorde det när du frågade...
Det är den. Men hur kan du veta det om du inte har använt den?
Men det bästa med mobilerna är gps. En sån där smart datorsak.
På labbet kan en it–person se hur den har förflyttat sig.
Hela tiden kartläggs positionen.
Tusentals små prickar visar tid och plats för telefonen.
Den minns besöken i Brokenwood, vid din vingård eller Amandas.
Där du dumpade Pauls kropp eller dödade Rob Visnic.
–Jag hade inte telefonen med mig då! –När var det, Julian?
Ursäkta, jag försöker hänga med. Jag är bara en flicka.
–Vad var det som hände? –Du erkände.
Jag sa ju att du skulle göra det.
Det är min jäkla telefon! Ge mig telefonen!
Du blir inte glad nu, men jag hittade på det där om telefonen.
Du är misstänkt för mord på Paul Winterson och Rob Visnic.
Du har rätt att vara tyst.
–Det du säger spelas in. –Tack för hjälpen med det.
Det kan användas som bevis.
Hej!
–Nästa år kan du prova med botrytis. –Det låter som en sjukdom.
–Det är det. –Jag visste det.
–Till dess behöver du nog lite vin. –Jag känner för en öl. Kom nu!
Text: Håkan Axén www.sdimedia.com